СИНТЕЗ І ХАРАКТЕРИСТИКА КООРДИНАЦІЙНИХ СПОЛУК МАЛЕАТІВ 3d-МЕТАЛІВ З ТІОСЕМІКАРБАЗІДОМ - Кокшарова, Т.В.; Мандзій, Т. В.; Ковальов, А. Ю.; Крамаренко, Д. В.; Бражник, Т. Ю.; Іваненко, О. К. (Вісник Одеського національного університету. Хімія, 2021)
Реакцією водного розчину нітрату двовалентного металу (Cu, Ni, Co, Zn) з гідроксидом натрію добували гідроксид 3d-металу, до нього додавали малеїнову кислоту. Суміш ретельно перемішували, додаючи краплинами воду до повного розчинення відповідного малеату металу. Утворений розчин додавали малими порціями до водного розчину тіосемікарбазиду. Осад, що випадав, виділяли, промивали водою та сушили на повітрі. Було синтезовано 5 координаційних сполук: [Cu(HL)L](HMal) (I), [Ni(HL)2(H2O)2] (HMal)2.2H2O (II), [Ni(HL)4](HMal)2 (III), [Co(HL)2L](HMal)2 (IV), [Zn(HL)4](HMal)2 (V). Для кобальту реакція комплексоутворення супроводжується переходом Со(ІІ) у Со(ІІІ). Для Cu, Co, Zn склад утворених комплексів сталий незалежно від співвідношення вихідних реагентів, для Ni при співвідношенні метал: тіомемікарбазид 1: 2 утворюється блакитний [Ni(HL)2(H2O)2](HMal)2.2H2O, а при 1: 4 – зелений [Ni(HL)4](HMal)2. Для добутих сполук [Co(HL)2L](HMal)2 і [Cu(HL)L](HMal), з урахуванням даних аналізу і ІЧ спектроскопії слід припустити присутність у складі комплексу двох форм тіосемікарбазиду: молекулярної і депротонованої. Для депротонованого тіосемікарбазиду припускається утворення чотиричленного циклу, де метал зв’язаний у молекулярній формі в комплексах складу 1:2 і 1:3 координований з утворенням п’ятичленного циклу за участю сірки і азоту аміногрупи. У координаційних сполуках складу 1:4 тіосемікарбазид монодентатний з координацією лише через сірку. Малеат- іони у всіх випадках є зовнішньосферними. При цьому в ІЧ спектрах присутні смуги близько 1700 см‑1, що підтверджує наявність однієї протонованої карбоксильної групи і узгоджується з тим, що малеат-іон однозарядний. Спектри дифузного відбиття вказують на октаедричну структуру [Ni(HL)2(H2O)2] (HMal)2.2H2O і [Co(HL)2L](HMal)2, тетраедричну структуру [Ni(HL)4](HMal)2 і псевдо-тетраедричну структуру [Cu(HL)L](HMal). Дані термічного аналізу показують, що найбільшу термічну стабільність має комплекс [Ni(HL)2(H2O)2](HMal)2.2H2O, інші комплекси розкладаються при досить близьких температурах. Перші ефекти на термогравіграмах є ендотермічними, екзоефекти спостерігаються вище 500оС, а близько 700оС присутні ефекти, що супроводжуються невеликим збільшенням маси.