БУФЕРНІ СИСТЕМИ НА ОСНОВІ АМІНОМЕТАНСУЛЬФОНАТУ ТА N-АЛКІЛАМІНОМЕТАНСУЛЬФОНАТІВ МОНОЕТАНОЛАМОНІЮ - Хома, Р.Є.; Еннан, А. А-А.; Бєньковська, Т. С.; Осадчий, Л. Т.; Рой, О. Л. (Вісник Одеського національного університету. Хімія, 2021)
Визначені границі рН буферної дії (pHбуф) розчинів YNHCH2SO3H – NH2CH2CH2OH –H2O (Y = H, CH3, HOCH2CH2, t-С4H9 та C6H5CH2) та оцінено їх буферну ємність за моноетаноламіном в інтервалі температур 293–313 К. Для систем з NH2CH2SO3H, CH3NHCH2SO3H, HOCH2CH2NHCH2SO3H та C6H5CH2NHCH2SO3H (BzAMSA) підвищення температури спричинює до зменшення значень рН нижньої границі буферної дії їх розчинів з моноетаноламіном; у випадку t-С4H9NHCH2SO3H (t-BuAMSA)– збільшення вказаної характеристики. Підвищення температури для систем з найбільш гідрофобними t-BuAMSA та BzAMSA (порівняно з іншими дослідженими амінометансульфокислотами) призводить до зниження значень рН верхньої границі буферної дії. Зменшення концентрацій YNHCH2SO3H та NH2CH2CH2OH спричинює зсув границь рН буферної дії в більш кислу область. Виявлено характер впливу емпіричної функції, що поєднує їхні кислотно-основні властивості та ліпофільність (рKа + lgPow) на концентраційну залежність буферної ємності за МЕА. Показано, що буферна дія досліджених систем зумовлена присутністю, окрім систем Y+NH2CH2SO-3 –YNHCH2SO-3 та +NH3CH2CH2OH – NH2CH2CH2OH, іонних асоціатів (пар і трійників).